Kom nu, mand, en runde til.
Nej, kan ikke.
Vi behøver ikke tage 18. Vi kan nøjes med ni på den lette bane.
Nej, Katie venter mig.
Kom for sent. Kvinder elsker, at mænd kommer sent.
Nej, og jeg må ikke komme sent. Ikke i dag.
- Hvorfor? - Kan du holde på en hemmelighed?
- Nej. - Godt.
Jeg købte den her, sidst jeg var på Jorden.
Det er på tide, Katie og jeg fører forholdet videre, så...
- Anden base? - Nej. Ægteskab.
- Er det rigtigt? - Ja.
- Dig? - Ja.
Gift?
Tror du ikke, jeg er parat? Er det for hurtigt?
- Det sagde jeg ikke. - Det er det ikke.
Jeg er ikke klar til dato, men...
- Er det en diamant? - Ja, en otte karat, faktisk.
Konfliktfri, og jeg fik en god handel.
Ja, det gjorde du sikkert.
Så, nu er det af sted.
Jeg giver en øl senere for at fejre det.
Eller til at drukne mine sorger ved et nej.
Nej, det tror jeg nu ikke.
Nå, men hen til pigen.
- Rodney... - Jeg har ikke tid.
John.
Har du et øjeblik?
Endnu en sportsskade?
Jeg faldt faktisk i badet.
- Er det rigtigt? - Nej. Sportsskade.
Det er tredje gang i denne uge, jeg syr dig sammen.
Der er andre måder, du kan bruge din fritid på.
Det er ikke lige så skægt.
- Hej, Oberst. - Hvor skal du hen?
- Kontrolrummet. - Også mig.
- Vi kan dele. - Genialt.
- Katie? - Jeg er herinde.
Godt. Fedt.
- Jeg håber, du er sulten. - Det er jeg skam.
Også mig, jeg er meget sulten.
Sulten, sulten, sulten.
Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
Det her er meget mere...
- Du sveder. - Gør jeg det? Det gør jeg vel.
Okay.
Jeg kan vel lige så godt kaste mig ud i det.
Hive hæfteplastret af, som man siger.
Ikke at det her gør ondt. Det er faktisk lige omvendt.
Rodney, hvad er der galt?
Lkke noget. Alt er faktisk rigtigt.
Med os, mener jeg.
Jeg har tænkt, og jeg ved ikke om du,
men som jeg ser det,
tænkte jeg, at måske
var det på tide, at vi, du ved,
begynder at overveje...
Hvad skete der?
Hvorfor lukkede dørene?
Rodney, hvad sker der?
Den er låst. Vi er fanget.
Vi er låst inde.
Rodney, kom ind.
Den er også låst.
Hvad pokker sker det?
Dr. McKay, det er dr. Keller. Er du der?
Rodney, det er Sam, kan du høre mig?
Kontrolmekanismen svarer ikke.
Måske kan jeg åbne døren med magt.
Transportdøre er lettere,
de er ikke nær så tunge som andre døre i byen.
Rodney, det er Sam, vær venlig at svare.
Oberst Sheppard, kan du høre mig?
- Er der noget? - Nej.
- Kommunikationen må være nede. - Åh, fedt.
Jeg har brug for en radio. Min står i laboratoriet.
Radio? Det er derinde.
Hvad mener du? Er der ingen radio her?
Det er et drivhus. Vi har ikke haft brug for en.
Men det har I nu.
Alarmen udløste karantæneberedskab.
- Karantæne? - Atlantis' selvbeskyttelse
mod et nyt udbrud.
Det lukker dele af byen af for at forhindre smittetruslen.
Jeg justerede systemet lidt efter udbruddet af kirsan-feber.
Men byen blev ikke lukket under det udbrud.
Deraf grunden til at justere systemet.
Vi må indføre skrappere procedurer.
Jeg må have en computer
for at vurdere situationen.
Er det kun få sektioner, der er lukket af,
eller er det måske hele tårnet?
Computeren er i det andet rum, ikke?
Med radioen.
Der må være endnu et sygdomsudbrud.
McKay sagde, han ville ændre karantænesystemet
for at gøre det mere effektivt.
Er det mere effektivt at afskære radioerne?
Der er tydeligvis en fejl i programmet.
Uden kommunikation kan han ikke sige mig udbruddets omfang
eller give mig koderne til at åbne de sikre døre.
Godt.
Jeg skal i hvert fald være klar til at behandle,
når de bringer syge ind. Hjælper du?
Bare sig, hvad jeg kan gøre.
Jeg kunne godt bruge Ronons pistol nu.
John, se.
Hvad?
Det se ud som om, der har været endnu et udbrud.
Hvad betyder "kategori 5"?
Det er nok værre end kategori 1-4.
Måske skal vi være her et stykke tid.
Hvad?
Hver gang den slags sker i film,
går den gravide i fødsel.
Der er stadig lang tid til.
Det er det samme i filmene, og så...
- Rolig. Jeg er okay. - Hvad med at sætte dig ned?
Jeg er okay.
For en sikkerheds skyld, lad os sætte os.
Lad os se, hvad vi ellers kan finde ud af.
Karantænenedlukning.
Ja.
Jeg ved ikke, hvorfor kommunikationen skulle være påvirket.
Rodney sagde, han ville ændre nogle af alteranernes procedurer.
Han har måske lavet en fejl, gjort sikkerhedsniveauet lidt for højt.
Vi må prøve at få adgang til hovedcomputeren.
Ja, men det er desværre det eneste, man kan.
Den bærbare har kun lidt hukommelse.
Den er kun til småopgaver ude i felten.
Vi burde i det mindste kunne vurdere blokadens omfang.
Ja. Åh, undskyld.
Det er en af mine duer.
Jeg avler dem, som en hobby. Derhjemme.
Lad os se, hvad vi har her.
Sidder du godt? Vil du have noget? Vil du ligge ned, spise?
Det var det, jeg ville tale med dig om.
Hvad?
Din beslutning om at flytte mig fra teamets missioner.
Skal vi nu diskutere det igen?
Nej, det er i orden. Jeg forstår.
Det er ikke for altid. Du må tage det lidt roligt,
få dit barn, og et par måneder efter er du med igen.
Er jeg?
Hvis det er forkert at udsætte mig selv og mit barn for fare nu,
bliver det da mindre forkert, når han er født?
John, det er slemt nok, at min søn skal vokse op uden en far,
men hvis jeg skulle blive såret eller dræbt,
ville han også være uden en mor.
Det er hårdt. Jeg ved det.
Jeg har en ven fra skolen. Hun er politibetjent. Tre børn.
Hun går gennem det hver dag, når hun skal på arbejde.
Hvordan klarer hun det?
Hun siger til sig selv, at hun slås mod de onde,
så hun beskytter ikke bare sine egne børn, hun beskytter også andres børn.
Hør her.
Du må forstå det.
Dit barn har familie her, hvis noget skulle ske.
- Kategori 5? - Hele byen?
Enten spredes sygdommen hurtigere,
end noget andet vi før har set,
- eller... - Eller noget er galt.
Se niveauerne. Primær- og sekundærsystemerne.
Der er svingninger i alle sektorer.
Det er ikke kun kommunikation, der er nede.
Langdistancescannerne og ventilationen flere steder er nede,
også i dette tårn.
Åh nej, og de sanitære installationer.
Det er, som om hele byens driftssystem er skadet.
Måske er der ikke noget udbrud.
Hele beredskabet kan være en fejl.
Bare rolig, jeg er sikker på, at McKay sidder
og arbejder på at løse problemet netop nu.
Jeg er sikker på, andre også arbejder på at løse det.
Dr. Keller, dr. Zelenka, oberst Carter...
Ja, det håber jeg sandelig.
Hov! Hov, hov!
Du har revet dine sting op.
Jeg tror aldrig, jeg har mødt nogen med så meget aggression.
- Det er ikke et kompliment. - Det har du nok ret i.
Læg dig ned.
Hør, det vil nok ikke lykkes os
at få åbnet de døre selv.
Det er nok bedst bare at vente på McKay og de andre,
så de kan sige, hvad der skal gøres, og hvilken dør, det er sikkert at åbne.
Så vi skal altså bare vente.
Ja. Og være klar til at behandle syge med det samme.
Jeg er ikke god til at sidde og vente.
Det kan jeg se.
Måske kan vi bruge tiden på at lære hinanden bedre at kende.
Hvad tænker du på?
Åh! Jeg mente ikke... Du ved, jeg mener bare snakke.
Jeg mente ikke...
Okay, men i hvert fald...
Lad os snakke.
Kan du ikke bakse med dem her og få døren op?
Jeg kunne nok godt bakse.
Men at åbne døren, det kan jeg ikke.
Karantæneproceduren sætter kontrolmekanismen ud af kraft.
Hele formålet er at forhindre folk i at komme ud.
Det skal nok gå.
- Dr. Keller og Zelenka... - Det ved vi ikke.
Vi aner ikke, om det går godt.
Zelenka og Keller kunne lige så godt være smittede nu.
Vi aner ikke, hvor meget af byen, der er i karantæne.
Hvis det er alvorligt, som det jo nok er,
er hele byen muligvis lukket af.
Du forestiller dig det værste.
Ja! Det er mit arbejde.
Nogen skal tænke fremad mod det værste udfald,
for at man klarer enhver situation.
Enhver situation? Selv de gode?
Der skal ikke meget til, før en god situation bliver slem.
Det ene øjeblik cykler man glad af sted
med topkarakterer fra eksamen,
med den varme brise i ansigtet, og lidt efter
flyver man gennem luften, for der var et hul.
Rodney, er det sket for dig?
Pointen er, at man altid skal være på vagt.
Altid kigge efter hullerne i vejen.
Du kan kalde mig sortseer, men det er en byrde, jeg må bære.
Sådan en tankegang,
og en person, der lever i evig bekymring og angst.
Du glemte fortvivlelse.
Det er i hvert fald en brist.
Underligt nok, var det ikke noget, Rodney gjorde.
Se her. Jeg registrerer en mængde kraft,
der kom fra en intens ionosfærisk storm tidligere i dag.
Den nye planet fortsætter med at undre.
Den får brug for drastiske justeringer
for at tage højde for ionosfæriske aktiviteter.
Hver ting til sin tid.
Vi må finde en arbejdsstation og rette fejlen.
Ja. Jeg er enig.
Det undrer mig lidt, at Rodney
ikke har løst problemet endnu.
Han har vaklet lidt på det sidste.
Måske har han ikke adgang til en computer.
Rodney? Uden sin computer? Det lyder utroligt.
Siden der ikke er noget udbrud,
er der ingen grund til, at vi sidder fast her.
Bortset fra at dørene er forseglede.
Og tungere end vi regnede med.
Kan du bruge den bærbare til at få adgang til kontrolpanelet her?
Så kan vi måske finde en måde at åbne dørene på.
Næppe. Panelet har ingen trådløs forbindelse,
og selv hvis jeg kunne,
med begrænsningen i hukommelse på den her...
Må jeg?
Tak.
Ja. Selvfølgelig.
Der er livstegn over hele byen. Alle er fanget som os.
Ventilationen er nede, så vi løber tør for luft.
Han er i det botaniske rum.
- Hvem? - Rodney.
Han skulle hente Katie Brown til en frokostaftale.
Har du været i planterummet? Der er ingen computer, ingen radio...
- Hvis han er fanget der... - Han må være ved at flippe ud.
- Åh, er du okay? - Jeg ved det ikke.
Jeg føler mig lidt svimmel, lidt feberhed.
Værsgo.
Rodney, kom nu, sæt dig ned.
Du føles ikke varm.
Er du sikker. Mine led gør ondt.
Det er normalt første tegn på feber.
Puls... 120?
Det er normalt. Jeg har altid haft en hurtig hjerterytme.
Lige siden jeg var barn. Selv når jeg sov dybt.
Vores familielæge skrev en artikel om det.
Hvordan har du det?
Fint.
Okay, godt. Sig til, når du begynder at føle dig syg, ikke?
Der var vist en slags forstyrrelse
i planetens ionosfære for et par timer siden.
Derefter blev systemet ustabilt.
Ny planet, nye problemer.
Der er måske slet ikke noget sygdomsudbrud.
Men byen er stadig lukket af.
Kan Rodney ikke få sin computer,
kan han ikke slukke for noget.
Måske kan dr. Zelenka eller oberst Carter gøre det.
Hvis de kunne, havde de gjort det.
De kan nok heller ikke finde nogen.
- Kan nogen gøre det? - De skal kende Rodneys password.
Heldigvis
kender jeg det.
Har han fortalt dig sit password?
Han troede ikke, jeg kunne huske det.
Et, seks, fire, tre, et, otte, syv, ni,
et, ni, seks, otte, fire, to.
Kan du se? Det var ikke så svært.
Var det ikke?
1643 var året, hvor Isaac Newton blev født.
1879, Einstein, og 1968...
Rodneys fødselsår.
Man skal aldrig undervurdere den mands ego.
Vent. Var der ikke flere tal?
- 42. - Hvad er det?
Det ultimative svar på livets spørgsmål,
universets, alt.
Okay. Så er vi inde.
Det er en god ide.
- Meget bedre. - Ja. Meget bedre.
Kontrolpanelet genkender ikke login.
Det er ikke konfigureret, som jeg sagde før.
Ja, derfor har jeg lavet en nødplan,
for at frigive mere hukommelse, så vi kan tilføje.
- Så hurtigt? - Der er ikke nok hukommelse
til at håndtere byens driftssystem,
men vi burde kunne åbne dørene her.
Den skal bare kunne genkende loginkommandoen.
Hvis du kan føre den uden om den anden og føre...
Nej, jeg tror, jeg... Åh, nej, Radek!
- De åbnede ikke. - Nej.
Computeren er død.
Pokkers.
Hvad er det?
En del af beredskabet indebærer advarselsbeskeder
til andre skibe i nærheden om, at der er udbrudt sygdom.
Og det sker lige nu?
Klart og tydeligt, så alle i nærheden kan høre det.
- Kan du slukke for det? - Ikke herfra.
Det kan kun slukkes fra en subspace-sender,
som er i kontrolrummet.
Det vil sige, de deroppe ikke har opdaget det,
eller mere sandsynligt ikke har Rodneys password til at slukke.
Så længe det signal sendes, er Atlantis sårbar over for opdagelse.
Hvis det da ikke allerede er sket.
- Hvordan har du det? - Det er det samme.
Hej.
Du ligner en, der kunne bruge lidt opmuntring.
Det kunne jeg faktisk.
Hvad er det?
Lkke noget.
Hov, er det ikke...
Rodneyana villosa?
- Planten jeg opkaldte efter dig. - Ja.
Den er vokset.
Ja, den trives godt her.
Jeg har virkelig forkælet den ved at give lidt ekstra opmærksomhed,
og den bliver bare større og større.
- Du må på sygeafdelingen. - Som sagt, det er umuligt.
Hele formålet med lukningen er at forhindre smittespredning,
så man kommer ingen vegne.
Men hvordan skal lægerne behandle folk, hvis de ikke kan komme til dem?
Jeg er ked af det, Katie.
Jeg har nok smittet dig nu.
Jeg har det fint.
Jeg burde have et par symptomer.
Sygdomme er forskellige.
Vi kender ikke inkubationstiden.
Det kan være timer, dage. Hvem ved, hvornår jeg blev smittet?
Det er kun et spørgsmål om tid, før du også bukker under.
Hvad talte vi om?
Du skulle muntre mig op.
Rigtigt.
Er du okay?
Ja.
Jeg...
Jeg bryder mig heller ikke om at vente.
Særligt ikke når folk derude har brug for min hjælp.
Du lader dem ikke i stikken.
Der er et sygdomsudbrud.
- Og jeg er en læge, der sidder fast her... - Det er rigtigt.
Sidder fast.
Det er ikke din fejl, du ikke kan nå dem.
Så giv ikke dig selv skylden.
Du minder mig om en, jeg kendte engang.
Hun pressede sig selv alt for hårdt.
En fra Sateda?
Ja.
Hvem var hun?
En, jeg holdt af.
Hun blev dræbt under belejringen.
Det er jeg ked af.
Jeg ville have, hun skulle tage af sted,
men hun valgte at blive tilbage og hjælpe de andre.
Jeg skulle have tvunget hende.
Det er ikke din skyld.
Hun valgte at blive.
Giv ikke dig selv skylden.
Nej.
Kom nu.
Der er ikke noget, der virker.
- Okay, så til plan B. - Som er?
Som er at sprænge os ud og komme hen til kontrolrummet.
Led efter sprængstof, som Rodney kan have efterladt.
Jeg tvivler på, at han ville...
Sig ikke, at du er...
Barnet sparkede lige.
Er det rigtigt?
Igen. Her.
Den lille fyr vil lige så gerne ud, som vi vil.
Teyla? Er du okay?
Bare hold ud. Jeg skal nok få alle ud.
Tilbage.
Hvad laver du?
John, hvad laver du?
Kontrolrummet er kun fire etager over os.
Jeg skal bare klatre op, så er jeg der.
Klatre op ad tårnet. Er det muligt?
Selvfølgelig! Batman gjorde det hele tiden.
Det er barnemad.
Slap af. Jeg klarer det.
Jeg slukker for alarmen.
Undskyld. Jeg troede,
at hvis vi førte den uden om...
Radek, jeg ved det. Vi har snakket om det. Jeg er ikke vred på dig.
Vi kunne godt bruge en af dine duer nu.
- De er ikke til at spise. - Jeg mener, du ved,
for at skaffe hjælp.
Som brevduer.
Man sætter en lille seddel med SOS på dens fod, og...
Men der er ikke noget vindue.
Jeg ved det, jeg tænkte bare...
Okay, så er ventilationen i orden i det meste af tårnet.
Jeg arbejder endnu på at få luft herop, men indtil videre er intet...
- Oberst! Hvordan kom du derud? - Lang historie.
Vi må slukke signalet, der sender vores position
til alle skibe i området.
Vi har prøvet. Den er sikret med et password.
Hvad er der sket?
Oberst. Hvor pokker kom du fra?
Alarmen er slukket.
Computeren slukkede bare.
- Alle sammen. - Det er...
Selvdestruktionen.
Det er alarmen for selvdestruktion.
Hvorfor skulle nogen starte den?
Hvor meget tid har vi?
Jeg ved det ikke. Den der starter den, bestemmer tiden,
afhængig af hvor hurtigt han vil sprænge byen i luften.
Til helvede med det.
Ronon...
Ronon! Vi har prøvet at åbne den. Den åbner ikke.
Vi må sprænge et hul i den.
Med hvad? Du har ikke noget våben.
Har du nogen C-4'ere her?
På sygeafdelingen?
Et eller andet vi kan bruge som sprængstof.
Jeg ved det ikke.
Iltbeholderne måske?
Ja!
Skyde på dem som Sheriff Brody gjorde i Jaws.
Ja, jeg har set den. Hvordan kan man...
Sheppard viste mig den. Det er en god film.
"Brandfarligt."
Okay. Vi behøver bare et våben til at skyde med.
- Har du et her? - Det er en sygeafdelingen, ikke våbenlager.
Jeg forstår ikke. Hvorfor starte selvdestruktionen?
Det gjorde jeg ikke.
Fint. Hvem slukkede den?
Nej, bare alarmen.
Byen startede selv selvdestruktionen.
Godt, hvorfor?
Det sidste, jeg så på skærmen, var en advarsel om "brud på karantæne".
Fordi jeg kom ind i rummet her, tror byen, sygdommen spredes.
Men du sagde før, der ikke var noget udbrud.
Det er der ikke. Det ved byen ikke.
Det er alt sammen del af en systemfejl.
Byen tror, der er en sygdom, der nu er ude af kontrol.
At sprænge Atlantis i luften er det sidste modtræk.
Så du, hvor meget tid der var tilbage?
Nej, computeren lukkede, inden jeg nåede at se det.
Okay.
Kan vi ikke slukke den herfra,
må vi slukke den ved roden.
- Hovedafbryderen. - Det er seks etager nede.
Vi kan ikke gå derned. Jumper Bay er lukket
ligesom alle andre korridorer.
Så må jeg klatre ned igen.
El-rummet er midt i tårnet.
Hvis du klarede turen ned,
skulle du stadig gennem flere forseglede døre for at nå det.
Har du nogen C-4'ere?
Ja, et par stykker.
Er det alt?
Det er alt.
Jer to, kom med os.
Alarmen stoppede.
Det er et godt tegn, ikke?
Det ved jeg ikke.
Nogen må vel have fundet en behandling,
eller bare have deaktiveret selvdestruktionen.
Måske fandt nogen bare ud af at slukke for alarmen.
Jeg må ligge ned.
Rodney, giv ikke op.
Du må fortsætte kampen. Jeg ved, det ser håbløst ud, men...
Hvad er det?
Det er... Da jeg kom i dag,
ville jeg fri.
Jeg ville anmode om din hånd.
- Det holder ikke. - Hvad mener du?
- Det var din ide. - Ja, hvorefter jeg straks sagde,
der var en lille bitte chance for, at det virkede.
Det virker.
- Skærer jeg en millimeter forkert... - Eksploderer tanken, jeg ved det.
Så vær sikker på ikke at skære forkert.
Bare skær den, som du sagde.
Hør, hvis du ikke vil, gør jeg det.
Kom nu. Du kan godt.
Okay. Det var det.
Jeg mener...
Det er så langt, som jeg skal skære.
Godt.
Lad os komme i gang.
Godt. Er du klar?
Nej.
Er du okay?
Ja.
Godt.
Det er løgn.
Den er stærkere en end haj.
Eksplosion.
Hvad var det?
- Hej? - Hej.
- Hej! - Vi er herinde!
Kan du høre det?
Transporteren. Nogen er derinde.
Tag en side.
Oberst. Er du okay?
- Ja. Jeg har det fint. - Jeg har det også fint.
Der er ikke noget sygdomsudbrud. Det er bare en fejl.
Vi ved det. Var det Rodney, der deaktiverede selvdestruktionen?
Den er stadig på, og jeg har ikke hørt fra Rodney.
- Jeg må hen til en computer. - Computerne er nede.
Vi prøver at nå el-rummet,
så vi kan deaktivere selvdestruktionen.
Men alle døre er forseglede.
Vi har brugt den sidste C-4'er på at nå hertil.
- Betyder det, at vi stadig sidder fast her? - Det ser sådan ud.
Hvor meget tid er der tilbage?
Vi ved det ikke. Computeren gik ned, før vi så det.
Så det kan ske når som helst.
Godt.
Ville du fri til mig?
I dag?
Ja, altså før...
Før alt lukkede ned.
Så?
Hvorfor gør du det ikke?
Nu?
Skal jeg fri til dig nu?
Vil du ikke kende mit svar?
Det betyder vel ikke noget mere, vel?
- Hvorfor ikke? - Ved ikke.
Måske fordi vi snart skal dø.
Sig ikke sådan noget.
Der er stadig chance, nogen kommer gennem døren.
Katie, vær sød, det er nok.
Så meget jeg gerne vil tro,
nogen med ét kommer og redder os,
så er der noget, der siger mig, at det ikke sker.
Undskyld hvis det er håbløst, forfærdeligt og fatalistisk, men sådan er det.
- Hvad skal vi gøre nu? - Hvad kan vi gøre?
Går dette aftræk til el-rummet?
Ja, ja! Jeg mener, det fører til tårnets hoved-luftkanal.
Det system er lukket ned. Aftrækkene er lukkede.
Ikke mere. Vi fik det startet igen
i det meste af tårnet, lige inden computerne gik ned.
Okay, det ser ud som om, der er frit.
Det bliver lidt trangt.
Jeg kan ikke bevæge mig herinde.
- Jeg gør det. - Nej. Jeg gør det.
- Er du sikker? - Ja. Jeg er lille nok.
Jeg kan kravle gennem der. Jeg får snart slukket for strømmen.
Okay.
Kom så.
- Klar? - Ja.
Jeg tog fejl af dig.
Da du først kom.
Jeg troede, du var svag.
At du ikke hørte til her.
Sådan har folk altid tænkt om mig.
Jeg sprang tre klasser over i skolen.
Jeg blev student som 15-årig.
Jeg blev bachelor, inden jeg måtte stemme.
Jeg gik glip af en masse.
Alle sociale ting.
Du ved, fester.
Baller.
Jeg kan ikke huske nogensinde at have følt, jeg hørte til.
Ved at sprænge tanken...
Du fik virkelig vist din styrke.
Men det virkede ikke.
Det er ikke pointen.
"Jeg får snart slukket for strømmen."
Idiot!
Kom så, Radek.
Han klarer den.
Han gjorde det.
Åh, jøsses.
De fandt en kur eller en måde at klare programmet på.
Det er løgn! Vi klarer den! Vi dør ikke!
Kravlede du hele vejen i de små rør?
Tænk han kunne være der.
- Han var der. Der er meget plads. - Ikke meget.
I skulle have set ham. Han lignede en hamster
- i en af de der... - Ja, hør,
det vigtigste er,
at jeg fik slukket for strømmen i tide.
Har I hørt det?
McKay troede, det var et rigtigt udbrud.
Hej.
Hej. Må jeg sætte mig.
Værsgo.
Hvad?
Lkke noget.
Der er gået flere timer nu,
og der er ikke tegn på, at nogen derude
har hørt vores alarm. Vi er nok uden for fare.
Vi holder øje, for en sikkerheds skyld.
Flot arbejde, Radek.
Alle her på basen står i taknemlighedsgæld til dig.
Tak.
McKay ville elske det her.
Katie?
Hej, Rodney.
Jeg kan se, du har det bedre.
Ja, jeg...
Det var nok bare en allergisk reaktion.
Jeg har det fint.
Og karantænen?
Og der var ikke noget udbrud?
Nej. Det var en fejl.
En planetarisk anormalitet. Ionosfærisk forstyrrelse.
Jeg har faktisk justeret systemet,
så det ikke sker igen. Det skulle være i orden.
Nogen sagde, dr. Zelenka deaktiverede selvdestruktionen.
Teknisk set, ja, men det var en fælles indsats.
Men det var ikke derfor, jeg kom.
Jeg...
Altså.
Gennem det sidste halvandet år
er jeg blevet klar over, at jeg har visse...
jeg vil ikke sige "brister."
Mangler, måske?
For eksempel
kan jeg somme tider være negativ.
Og krævende og lidt arrogant.
Men jeg synes også,
at når man er klar over egne mangler,
er det første skridt på vejen til at blive en bedre person,
og det svære er at gøre noget ved det.
Jeg ved det. Det er svært.
Jeg mener,
jeg kom her tidligere i dag for at fri til dig,
men efter alt hvad der er sket,
indser jeg, at det måske var forhastet.
Jeg tror ikke, jeg er klar til det.
Jeg ved det.
Gør du?
Jeg tror heller ikke, jeg er klar.
Okay. Godt.
Det er godt.
Mine følelser er ikke blevet mindre.
Nej. Nej, selvfølgelig ikke.
Jeg mener,
blev vi gift nu, ville dit liv blive surt,
og det er du alt for god til.
Vær ikke så hård ved dig selv.
Det er lettere sagt end gjort, ikke?
Okay, jeg skylder dig en frokost?
Helt klart.
Rodney?
- Hej hej. - Ja. Hej.